Ifølge det forventede valgresultat
er senator Gary Hubs den nye præsidentkandidat.
Det første på Hubs' dagsorden
er en ny krig mod Mellemøsten.
Det er måske det rette at gøre. Terrortruslen er stor i USA.
Sikkerhedstjenesten har opdateret det farvekodede varslingssystem,
der blev indført efter 9/11. De tidligere trusselsniveauer var:
Lav, aktivt, forhøjet,
højt og meget højt.
De opgraderede niveauer er:
Vær bange, vær meget bange, vær skidebange,
helvede bryder snart løs, og det er slut.
Ikke mere politisk vås. Nu gælder det pruttemaskinen.
Hvorfor ser du det her?
Aner det ikke. Fordi det er sjovt.
-Hvorfor tegner du den slags? -Det ved jeg ikke.
Det gør jeg heller ikke, men det bekymrer mig.
Donna, hvad laver du?
Undskyld, mrs Salt.
-Hvor mange glas har du fået? -Et.
-To. -Og hvad så? Jesus drak vin.
Carl siger, at aftalen næsten er hjemme.
En statslig kontrakt i Mellemøsten midt under krigen.
Kip, spis din mad.
Jeg synes, krigen er forkert.
Den kommer alligevel, og nogen skal være der og rydde op.
Hvad er det her? Hvad skal du med den? Hold op med det.
Jeg ved ikke, hvorfor han gør det.
En hjort?
Sally?
-Hører du mig, Sally? Hvad laver du? -Holder pause.
Pausen er slut. Kom og se.
-Hvad tænker du på, når du ser den her? -2. Verdenskrig.
Jaså? Hvorfor?
Den minder mig om det allerværste, altså holocaust.
-Er alle krige en holocaust? -Jo, det er sandt.
-Vil du se, hvad jeg laver? -Skal der være mere rødt?
Jeg læste et sted, at farven rød fremkalder angst hos betragteren.
Jaså, og?
Hvis man hænger den op derhjemme, kan man måske ikke slappe af.
Så kunstnere må ikke anvende rødt, fordi folk så ikke slapper af?
Ville verden ikke være bedre, hvis alle kunne slappe af?
Sally...
Hent en dåse til med rød maling.
-Godnat, Kippy. -Godnat, mor.
Rodede dreng. Rod, rod, rod.
Undskyld.
Hvorfor skal du absolut tegne den slags?
Det er sjovt.
Egentlig ikke.
Man tegner i børnehaven for at få afløb for noget. Du må holde op med det.
-Mange lever af det. -Ikke, hvis de vil tages alvorligt.
Kunst er ikke noget virkeligt.
-Hvad mener du? -En ven på college malede.
-Var hun god? -Det syntes hun. Meget selvoptaget.
-En dag vil jeg gå på kunstskole. -Jeg støtter dig i alt, du vil lave.
Så længe du går på Yale eller på en økonomiuddannelse.
Godnat, Kip.
Kom nu, skat. Han er for stor til at blive puttet.
Jeg putter ham ikke. Vi hænger bare ud.
-Er det ikke cool at hænge ud med mor? -Jo da.
Min søn, du kan blive, hvad du vil,
så længe du ikke bliver det der.
Nu går vi.
Herregud, ved du hvad? Jeg har studeret økonomi.
Du valgte ikke fag før sidste år, hvor du sprang fra.
Man opgiver visse ting for at blive mor.
Og det giver en ret til andre ting, som at være sammen med sin søn.
-Nu går vi i seng. -Godnat, mor.
Godnat, skat.
-Det er pinligt. -Det betaler faktisk regningerne.
-Det eneste, der gør det. -Nogen skal jo forsørge os.
-Hvorfor jeg? -Du er mere maskulin.
-Jeg er ikke maskulin. -Du er mere maskulin end mig.
-På hvilken måde? -Du tager tit en dildo på.
-Du skal hjælpe mig i morgen. -Jeg magter det ikke.
-Jeg vil ikke hærge min sjæl. -Jeg orker ikke mere.
Jeg arbejder 12 timer om dagen i atelieret. Du må være lidt tålmodig.
Være tålmodig?
Tror du, at det lort her giver noget? Hvad pokker er det?
Maleriet der? Det er livscyklen.
-Livscyklen? -Det er slutningen på den.
-Hvad er der? -Jeg er ikke glad. Det er ikke fair.
Okay.
Der kommer en samler til atelieret i morgen. Han er rig og excentrisk.
-Er vi religiøse? -Egentlig ikke.
-Hvorfor beder vi? -For en sikkerheds skyld.
-Skal vi i krig mod Mellemøsten igen? -Ja.
-Hvorfor? -Fordi de ikke gør, som vi siger.
-Undskyld, mrs Salt. -Sig ikke undskyld. Du har ret.
Siger en, der er større og bedre end dig, at skal gøre noget, så gør det.
Hvorfor?
Fordi deres kundskaber har gjort dem større og bedre.
Ingen dårlig fødselsdagsgave. Var der en opmuntrende mail?
Det kan du bande på.
Vi ses i aften, makker!
Godmorgen!
Sikke en vidunderlig dag.
-En vidunderlig dag. -Du er vist i godt humør.
Jeg fik en mail fra Phil Price i Pentagon.
-Han står for forsvarets kontrakter. -Det lyder lovende.
Sæt nu vi får kontrakten i aften, når Carl har fødselsdag? Herligt, ikke?
Jeg beder til, at det lykkes.
-Åh, herregud! Donna? -Jeg tager mig af det, mr Salt.
Undskyld. Tak skal du have. Jeg er en klodsmajor.
-Dine værker er chokerende. -Du mener det som en kompliment.
De er helt klart vulgære, men på en god måde.
Mange tak.
De fleste af os er ligegyldige på en måde.
Dumme, hjernedøde forbrugere.
Forbrugerismen er en stor del af mit arbejde.
Du kender vel til Black Friday?
Klip med folk, der stormer ind i butikker som løbsk kvæg.
Ja, som løbsk kvæg.
Disse værker...
De ser ud til at ville sige "vågn op".
Det er mit håb, at få folk til at vågne.
Meget interessant.
Desværre kan jeg ikke hænge det op derhjemme.
-Min kone ville aldrig tillade det. -Så vis din kone, hvem der bestemmer.
-Det her kan gøre folk vanvittige. -På grund af alt det røde?
-Jeg kan bruge gul i stedet. -Det er ikke det røde.
-Det er emnet. Det er sindssygt. -Er vores ubevidsthed ikke sindssyg?
Kan sindssyge ikke få os ud af vores nuværende sindssyge?
Det her er interessant.
Hvad er det her?
-Undskyld. -Ja?
-Har du tegnet kaninerne her? -Ja, det har jeg.
-Hvorfor udtrykker du dig sådan? -Hvad mener du?
Disse blå kaniner. De er oprigtige og håbefulde.
Kaniner er søde.
Og de er seksuelle, men samtidigt harmløse
-Drik ikke i aften. -En mærkelig anmodning.
-Drik bare ikke i aften. -Der er fest, og så skal man drikke.
Det er en vigtig aften, så går mig ikke flov.
-Hvad mener du? -Du ved godt, hvad jeg mener.
Du antyder, at jeg er pinlig, når jeg drikker.
-Stanley, gør jeg dig flov? -Ja, når du drikker for meget, Veronica.
Hvorfor siger du det nu? Jeg troede, du syntes om, at jeg drak.
-En fest uden alkohol er som AA. -Du burde tage hjem.
Hvad er der, Stanley?
Du er på tynd is, og det bliver værre, når du hælder vin i dig.
Hvad betyder det? Du bruger aldrig metaforer.
Gå hjem, så siger jeg til Carl, at du er blevet syg.
Men jeg er da ikke syg.
Stanley, er du ulykkelig?
-Jeg spurgte dig om noget. -Se på mig. Ser jeg lykkelig ud?
-Du er det måske på indersiden. -Det er jeg ikke, Veronica.
Skat, hvad laver du?
Propper du mad i dig? Jeg har brig for din hjælp.
Gå ind med den her. Jeg elsker dig.
Du har rodet.
Vil I have noget?
-Hvad laver du? -Undskyld.
Jo større krig, desto bedre, mener jeg.
Vi skal have flere ansatte. Du kan ansatte nogle lokale.
Jeg kan gøre, hvad jeg vil. Det er mig, der bestemmer.
-Godt de rige demokrater ændrede mening. -Der er ingen rige demokrater.
Dette lande blev opbygget af hårdt arbejdende igangsættere.
Der har vi fødselsdagsbarnet!
-Du ser strålende ud. -I lige måde. Flot fyr.
Hvordan har du det? Det er silkeblødt.
Jeg er elendig til det her. Jeg må hellere gå.
Ikke flere afhuggede hoveder. Jeg vil male blomster og tjene penge.
Stå i baren og server drinks.
-Det skal nok gå. -Server drinks.
-Han er alle tiders. -Vil De have noget at drikke?
-Jeg klarer mig, tak. -Sikker?
Er det cabernet?
Mere champagne.
Skål.
Et glas til.
Rød?
-Du ligner en, jeg gik på college med. -Godt for dig.
Du ligner hende meget.
-Hej, Veronica. -Du milde! Ashley?
Åh, herregud!
Kors! Jeg tror ikke mine egne øjne!
Hvad har du lavet? Altså, bortset fra det her.
Jo, jeg hjælper en ven.
Jeg dømmer dig ikke.
Jeg var servitrice i en uge, eller snarere en dag.
Vent... Nej, det var jeg vist ikke.
-Bor du i New York? -Ja.
Jeg er aldrig stødt på dig. Hvorhenne?
Bushwick.
Bushwick. Selvfølgelig.
Vi har en lejlighed i Soho
og et lille sted i Hamptons.
Cool.
Det her er så sygt.
Det er faktisk min mands fest. Han står der med sin kompagnon.
De er ved at indgå en stor aftale.
-Hvem af dem er han? -Han er...
Kan du se mændene ved sofaen? Han er den høje flotte.
Virkelig? Jeg troede, de var gay.
De opførte sig meget gay. De gjorde sådan her...
-Hvorfor tror du det? -Jeg laver sjov. Han er flot.
-Min mand er ikke gay. Vi har en søn. -Bliv ikke fornærmet.
Det var bare en spøg. Han er meget flot.
Ja...
Er du gift, eller hvad?
Nej, netop. Du er gay, ikke?
-Så du husker det? -Selvfølgelig.
Det var dengang, jeg holdt op med at omgås med dig.
Jaså?
Jeg kan huske, at det var mig, der holdt op med at omgås med dig.
Øjeblik.
Jeg holdt ikke op med at omgås med dig, fordi du var gay.
Jeg blev bare tvunget til at tage en beslutning, du ved.
Hvad laver du nu? Er det stadig kunsthalløjet?
Kunsthalløjet? Ja, Veronica.
-Den der malerting. -Ja, det gør jeg stadig.
-Så du fortsatte med det? -Ja, det gjorde jeg.
Man fortsætter ikke bare. Det er et kald. Hvad er det, jeg taler om?
Min søn vil være kunstner.
Jeg rådede ham fra det.
Hvorfor gjorde du det?
Hvad tror du?
Hør efter, alle sammen!
-Vi er her for at fejre Carl. -Gode nyheder.
En bedre gave kunne han ikke få end at vi, altså vores selskab,
skal klare affaldshåndteringen i krigens opbygningsfase i Mellemøsten.
Skål for affald!
Min skraldemand.
Du skal gøre os rige. Jeg elsker det.
-Du er fuld. Plakatfuld. -Nej, det er jeg ikke.
Jeg bad dig om ikke at drikke. Du skal gå hjem.
Med det samme.
Vi ses derhjemme. Gå nu.
Du vil få travlt.
-Pas dog på! -Pas selv på.
-Hvad laver du? -Hvorfor står du på trappen?
-Jeg stod her bare. -Ryger du græs?
Du er en ynk. Hvad pokker er du?
-Du arbejder i catering, Ashley! -Du er en skide trofækone, Veronica!
-Jeg er mor. -Jeg har skideondt af din unge.
Herregud...
Det er nu to år siden krigen i Mellemøsten startede.
Det gik godt i starten, men så gjorde præsidenten noget uventet.
Han genindførte værnepligt.
Jeg ved, at det ikke var populært i starten.
Men som præsidenten forudsagde, har det haft en positiv effekt på økonomien.
Præsidentens popularitet er steget i Syden og Midtvesten.
Bønder elsker, når man tvinger sorte og latinoer ud af landet.
Ikke mere politiske vås. Nu gælder det pruttemaskinen.
Du godeste, mrs Salt! Er De vågen?
Læge! Vi skal bruge en læge her!
Jeg hedder dr. Jones og er læge i komaafdelingen.
-Komaafdelingen? -Jeg er specialist i komapatienter.
-Okay... -Det her kommer nok som et chok.
Du har ligget i koma i to år.
-Hvad? -Du har ligget i koma i to år.
Jeg hørte det første gang. Hvad...?
Du fik en svær hjerneskade, og vi troede ikke, at du ville vågne.
Det var godt, du kom til bevidsthed.
Vi har ikke kunnet hæve penge på din bankkonto,
så vi overvejede at flytte dig til et andet sygehus.
-Men jeg er sygeforsikret. -Du havde en statslig sygeforsikring.
Den blev opsagt sidste år. Vi har hævet penge fra din opsparing.
Det stemmer ikke. Min familie er rig. Der burde være rigeligt med penge.
Mrs Salt, jeg har dårlige nyheder.
Mr Salt er død.
-Hvad? Hvordan døde han? -I en frygtelig ulykke.
Hvor er Kip? Jeg vil tale med min søn. Hvor er Kippy?
-Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det. -Hvilket?
Deres søn er også død.
Hvad?
Laver du sjov? Det her kan ikke passe.
Hvad sker der? Det er et mareridt.
-Jeg henter noget beroligende. -Må jeg også få noget?
-Jeg er tilbage om lidt. -Det her kan ikke være sandt.
Jeg beklager, mrs Salt.
Så min søn er altså død? Hvordan døde han?
Han døde i krigen.
Krigen? Døde min søn i krigen?
-Hvor længe har jeg været væk? -I to år.
To år? Kip er kun 17 år gammel. Han er for ung til at blive indkaldt.
De sænkede aldersgrænsen til 16. Min søn blev også indkaldt.
-Hvordan kan de gøre det? -Kongressen besluttede det.
Er man gammel nok til at køre, kan man også dræbe.
-Og aldersgrænsen for alkohol? -Stadig 21.
Det må komme som et stort chok.
Ingen familie, intet hjem, og De er blanket af.
Men De er vågen og ser strålende ud.
Hvordan "blanket af"?
Det hele er væk.
Hørte De ikke lægen? Alle aktiver gik til at betale sygehuset.
Jeg er ikke med. Har jeg ingenting tilbage?
Jeg har en kasse med Deres ejendele. Jeg har gemt den til Dem.
Herregud, Donna! Hold mig i hånden.
Hold mig i hånden. Hvad skal jeg gøre? Herregud, hvad skal jeg tage mig til?
Jeg er taknemmelig for, at du har været min side i al den tid.
Nja, det er ikke helt sandt.
Jeg arbejder for sygehuset. De ansatte mig i sidste uge.
Jeg gør rent.
Hvor meget koster det her?
Undskyld?
Hvad koster værket her?
Vi solgte det i morges.
-Hvad med det her? -Også det.
Hvorfor har du så ikke sat røde sedler på dem?
Nå ja.
De går så hurtigt, at jeg glemmer det af og til.
Hendes værker er meget bistre.
Ja, det er de.
-Det er bistre tider. -Ja.
-Er alle solgt? -Nej, vi har et tilbage.
Følg med mig.
-Her er det. -Er det, hvad jeg tror, det er?
Hvad?
-En halshugget sædcelle. -Ja, det er en halshugget sædcelle.
-Hvor meget? -5.000.
Jeg tager det.
Tak, min ven. Ikke så meget som sidste gang.
Det kan jeg ikke kontrollere.
Luk nu op.
Mere.
Åbner jeg mere, kan du sende en grotteforsker ind.
-Parat? -Jep.
Jeg har en god fornemmelse.
Op med benene.
-Sæt nu jeg er for gammel? -Det sagde lægen ikke.
Hvordan skulle du være ufrugtbar?
Tag det roligt. Vi skal være mødre.
Mødre! Sidste gang, jeg havde sperm i mig, var i 2. klasse.
Du må ikke sige sådan, nå barnet kommer.
Sæt nu barnet har to hoveder?
Så kan det die på begge bryster samtidigt.
Kom nu, Veronica. Du er dygtig.
Først et skridt og så et til.
-Jaså? Er det sådan, man gør? -Ja, det er som at cykle.
Er det sådan? Først et skridt og så et til.
Prøv at være positiv, Veronica. Det er en vidunderlig dag.
Sig ikke sådan. Det sagde min mand.
-Jeg forsøgte at være positiv. -Det er lidt svært i øjeblikket.
-Det forstår jeg. -Nej, min mand skød sig i hovedet.
-Nu fokuserer vi på det her. -Vidste du, at min søn er død?
-Han blev også skudt i hovedet. -Jeg ville ikke lyde ufølsom.
Min eneste slægtning er en skør kvinde i Maine. Mit liv suger.
-Hvem er det? -Min moster.
-Det vidste jeg ikke. -Vi har ikke talt sammen i årevis.
Hun er skør, ligesom Courtney Love.
-Du burde ringe til hende. -Nej, det kan jeg ikke.
-Hvorfor skulle jeg? -Du kan ikke bo her.
-Jeg er ikke klar til at tage herfra. -Det er din sidste dag her.
Jeg ved, at du er vred og oprørt.
Jeg kan også mærke det.
Nogle gange bliver jeg så vred, at jeg vil ødelægge hele verden.
Bare træk vejret, træk vejret.
Hold fangarmene i ro.
-Hallo? -Moster Charlie? Det er Veronica.
-Hvordan har du det? -Jeg rådner op, Veronica. Hvad vil du?
Har du hørt nyhederne? Hvad der er sket, altså.
Skid på nyhederne! De fortæller ikke sandheden.
-Jeg mangler et sted at bo. -Kun hvad der som sker på overfladen.
Det er ikke problemet. Det er under os, i jorden.
-I kernen sker det store oprør. -Hør her. Jeg har brug for...
Jeg forsøger at blidgøre hende, men hun er ikke tilfreds.
-Hun kan eksplodere, og når det sker... -Farvel, Charlie.
-...kommer de enorme fangarme ud! -Galning.
Så du har solgt alle værkerne?
Ja.
Meget imponerende.
Jeg tog fejl af dig.
Krigen forandrede folks indstilling,
og værnepligten fik dem til at acceptere krigens rædsler, og...
...du drog fordel af det.
Nej, jeg udtrykte bare landets kollektive skræk.
Du udnyttede det.
Sådan ville jeg ikke beskrive det.
Jeg udtrykker bare, hvad jeg føler...
Maler du stadig kaniner?
-Undskyld, maler du stadig kaniner? -Ja.
Hun er bedårende.
Hun er så håbefuld. Jeg elsker hendes værker.
Gå til hendes atelier. Nej, hun har jo ikke noget.
Jeg husker, hvad hun sagde: "Kaniner er seksuelle og samtidigt uskyldige."
Jeg husker normalt ikke noget, men det husker jeg.
Sally, er det der en blå etiket?
Har du brugt blå etiketter?
-Satte du blå etiketter på mine billeder? -Ja.
-Jeg er imod det. Jeg hader blå. -Det vidste jeg ikke.
Det burde du vide. Bruger jeg blå i mine malerier?
Nej, det gør jeg ikke! Hvorfor skulle jeg så ville have det på kasserne?
Folk åbner kassen og ser kun blå. Er det ikke lidt absurd?
-Jeg ved det ikke. -Hvad sagde du? Det ved du, Sally.
Løber vi tør for hvide etiketter, skynder du dig ud og køber flere.
Brug ikke blå. Blåt er sødt.
Mine værker er ikke søde. Verden er ikke sød.
Sødt og blåt er ikke oprigtigt. Blåt er noget skidt, Sally.
Er du med? Forstår du det?
Sig, at du forstår det.
Forstår du, at blåt ikke er sødt?
Hallo?! Hvad sagde du?
Sig, at du forstår, at det ikke er det.
-Jeg forstår det. -Blå er noget lort!
Fjern de blå etiketter fra kasserne og sæt hvide på i stedet.
Og tag den der blå bluse af, skide kvajpande!
Jeg er ked af, at her er så trangt, mrs Salt.
De kan sove på sofaen så længe De vil.
Donna, kald mig Veronica.
Du kan sove i min seng, så sover jeg på sofaen.
Hvorfor skulle du det? Jeg har allerede dårlig samvittighed.
Nogle gange er verden uforståelig, men alt indgår i Guds plan.
Jeg ville ønske, at han havde planlagt bedre.
Jeg har noget til dig.
Det her er din.
-Hvad er der i den? -Billeder, tegninger og minder.
Jeg ved ikke, om jeg vil åbne den nu.
-Jeg vil lade dig få fred. -Nej, det behøver du ikke.
Jeg åbner den senere.
Det er lidt som en god flaske vin.
Jeg burde åbne den ved en særlig lejlighed.
-Ja. -Vin...
Jeg havde glemt, at jeg holder af vin.
Vil du have lidt vin? Jeg kan hælde et glas op til dig.
Nej, ellers tak. Jeg tror, at jeg vil hvile mig.
Jeg er så træt.
-Hvorfor gør du det her? -Fordi jeg er en god kristen.
Jeg skammer mig, når jeg tænker på, hvor lidt vi betalte dig.
I gav mig nok. Jeg kunne forsørge min søn.
-Du har en søn. -Ja, det ved du godt.
-Hvor er han? -Han slås.
-Er han bokser? -Soldat.
-Soldat. Det er forståeligt. -Han blev indkaldt.
-Kip blev også indkaldt. -Nej, det blev han ikke.
Hvad mener du?
Han meldte sig frivilligt.
Du er gravid.
Åh, herregud...
-Er du sikker på det? -Helt sikker. Du er i ottende uge.
Jeg ryster. Er det dårligt? Er det normalt?
Det er helt normalt. Du er bare spændt. Alt er godt.
Hvordan er det muligt?
Det er muligt. Jeg er helt sikker.
I må gerne kysse hinanden.
Du bliver en god mor.
-Er du sikker på det her? -Jeg er flad og kan ikke andet.
Har du ingen rige venner i New York, der kan skaffe noget?
Jeg har aldrig haft nogen rigtige venner.
Du ser godt ud i din uniform.
I lige måde.
-Ved du, hvordan man redder en seng? -Ja, Donna. Jeg er ikke en idiot!
Nej, men jeg tænkte bare, at det var under din værdighed.
-Jeg var vist et dumt svin. -Du var ikke noget svin.
Du var rig. Det er menneskets natur at tro, at man er for fin til den slags.
Ja, når man er helt nede på bunden, er der intet under en.
-Bunden? -Ja, bunden!
Suger, suger, suger!
Det billede suger også. Jeg hader det.
-Du, Sally... -Ja?
Jeg synes ikke om dine linjer. De er for tykke.
Jeg bad dig male en fin linje
over linjerne, som jeg allerede har malet. Du er min assistent, så hjælp mig.
Bare en tynd, fin linje. Slap af i hånden og mal den.
Ja, jeg ved det godt, men jeg tænkte, at en tykkere linje passede bedre her.
Nogle gange vil jeg slå dig i ansigtet.
-Jeg laver den fin. Jeg forsøger. -Den suger.
Okay, Sally. Giv mig den rosa maling.
Ansigtsfarven, du ved. Nogle gange vil jeg slå dig i ansigtet.
Kom nu med den skide maling!
Rengøring!
-Åh, undskyld. -Kom bare ind.
-Jeg sidde på gulvet uden at forstyrre. -Pyt. Her er rene håndklæder.
Jeg har ikke brug for nye. Jeg betaler for at se dig gøre rent.
Jeg laver mine knibeøvelser på gulvet og ser på, mens du arbejder.
Du gør rent herinde, og jeg giver dig 100 dollar.
Nej, det er i orden. Værsgo.
Ikke dårligt.
Hvad synes du?
-Rigtig godt. -Et skide mesterværk.
Stemningen i Washington er dyster. Vi har mistet yderligere 600 mænd.
Militæret svarede igen med bombetæpper og bunkerbustere.
Vi ved ikke hvor mange civile, der døde, men spiller det nogen rolle?
Frem med pruttemaskinen.
Jeg talte med min søn i dag. Han får orlov i en måned.
Det var da dejligt!
-Du må være bekymret for ham. -Hele tiden.
Jeg ved ikke, hvor der er dér, men jeg forestiller mig det værste.
-Ingen tager det alvorligt her. -Jeg synes, de tager det meget alvorligt.
Hvad? Pruttemaskinen? Det er det eneste, folk ser.
Det er godt at grine.
Tror du, at folk i Mellemøsten griner?
-Det er en krig mod terror. -Hvad betyder det egentlig, Donna?
Der er ingen krig mod terror. Det er ikke virkeligt.
Ved du, hvad jeg gjorde under krigen mod narko? Røg græs.
Du vanærer din søn.
-Det der er underligt. -Nej, det er ikke.
Jo mere forberedte vi er, desto bedre forældre bliver vi.
-Det er forbandet sygt. -Band ikke foran barnet.
Stop. Barnet har ikke engang ører. Det bliver nok født uden ører.
Hold op med at sige den slags. Vær ikke så umoden!
-Du går rundt med et snydebarn. -Jeg er spændt, Ashley!
Du er ikke realistisk.
Du forbereder en masse, og så dør barnet måske.
Så står vi der med en masse bras, der minder os om, hvad vi har mistet.
Når pigen bliver født, er hun smuk og rask.
Selv om hun har to hovedet og mangler ører. Jeg er ligeglad.
Sæt nu det bliver en dreng?
Så bliver han en idiot ligesom alle andre,
og vi vil elske ham alligevel.
-Mor er bare bange. -Uhyggeligt!
VRED KUNST I HJERTET AF BUSHWICK
-Den er sød. Tak, Rose. -Det var så lidt.
Der står, at den indeholder 10 % polyester.
Barnets hud kan ikke tåle det.
Undskyld, men den er så sød. Tak skal du have.
-Kvitteringen ligger i posen. -Så returnerer jeg den.
-Tak, Rachel. -Den er fra mig.
-Den lærer barnet at kravle. -Hvor har du købt den?
Da Doug og jeg rejste. I en lille butik, hvor kunstneren lavede alt i hånden.
-Var I ikke i Kina i sommer? -Jo, det var der, jeg købte den.
Rachel. Kina?
Vi har lave standarder her, men i Kina har de slet ingen.
Det er en kendt kunstner. Der er ingen grund til bekymring.
Han har nok ikke styr på blymaling. Hvem ved, hvad det her er?
-Den var faktisk meget dyr. -Ligesom en udpumpning.
Papiret er genbrug.
-Hvad er det her? -En babyalarm.
Er du i et andet rum eller udendørs, kan du høre, hvis græder.
-Men der står, at det er wifi. -Ja.
Jeg vil ikke have det i nærheden af barnet.
De elektroniske signaler er ikke gode for barnets hjerneudvikling.
Det er nok sikkert, Lisa. Ellers blev den ikke solgt.
-Bare se alt det, de sælger. -Jeg havde en, da jeg fik Sam.
-Du har brug for den. -De fleste af dem er trådløse.
Sagde du ikke, at Sam havde det så svært i 1. klasse, at han næsten skulle gå om?
Han var ikke parat til at omgås med andre børn dengang.
Hvis han ikke var blevet udsat for wifi så tidligt,
var det måske gået bedre.
Undskyld?
-Gør du rent på værelserne? -Ja.
Tog du magasinet på mit værelse?
-Det der er mit magasin. -Nej, det er det ikke.
-Har du gjort rent på værelse 412? -Jeg...
...står for rengøringen her. Det er kun mexicanere, der gør rent.
-Købte du det? Er du kunstsamler? -Måske.
Det her er mit.
Se... Jeg lavede en ring om det citat.
-Hvorfor? -Fordi hun er et geni!
Jeg er ikke enig. Min søn tegner bedre.
-Hvad mere stjal du? -Det er bare et magasin.
Du har vist råd til at købe et nyt.
-Du har ikke ret til at tage mine ting. -Nej, det har jeg ikke.
-Men det har du. -Fordi jeg er rig eller hvid?
Fordi du er en skiderik.
Jeg hader det. Sæt det op her. Lad mig se.
Jeg vil have gult ved siden af brokkerne. Hvis der er et lille billede.
Ashley? IndieArt Magazine er her og vil interviewe dig.
Det har de aldrig villet før. Bed dem gå ad helvede til.
Jeg laver sjov! Bed dem komme ind.
Sikke et pres! Jeg har været glemt længe
og været misforstået og overset.
Jeg...
Lad den være være, så ser vi på nogle...
Nogle... Undskyld.
Frederic fra IndieArt.
-Hyggeligt at mødes. -Skal vi gå i gang?
Jeg er hjemme, mor.
-Jeg er hjemme. -Se dig. Du er sund og rask.
-Der må være farligt derovre. -Ja. Det er også meningen.
-De burde respektere os. -De gør de nok, når vi respekterer dem.
Har man noget valg, hvis nogen retter en pistol mod en?
-Hvad mener du? -Man er nødt til at respektere dem.
Arbejdede min mor for dig?
Ja.
Hvor længe bliver du her?
-Hun besøger sin moster om nogle dage. -Ja.
Har du købt busbilletten?
Ja.
Hvad laver du? Hvad har du gang i?
Jeg maler væggene. Jeg vil ikke have røde vægge.
-Hvorfor ikke? -Hvorfor tror du?
Kan vi ikke vente, til barnet er blevet født, og så afgøre det?
Det her minder om en abort. Vil du have abortrød eller hvad?
Er det en farve? Jeg vil have arbortrød.
Jeg har altid hadet de vægge! De gør mig bange!
Det skræmmer mig, at du er besat af et ufødt barn.
Hver gang jeg ser det, vil jeg smide det ud gennem vinduet.
-Det er et snydebarn. -Giv mig det!
-Det her er et snydebarn. -Slip barnet!
-Et snydebarn! -Nej, det er ikke!
-Et snydebarn! -Det er mit barn. Giv mig det!
-Jeg hader dig. -Skide snydebarn.
Hun mente det ikke. Det gjorde hun ikke.
Tak.
Hvor mange nætter bliver du her?
Et par.
-Hvor kommer du fra? -Ingen steder.
-Undskyld? -Ingen steder.
Sagde du "ingen steder"?
Ja, ingen steder. Er du døv?
Ja, det er jeg faktisk.
Jeg mistede 80 % af min hørelse som teenager,
fordi min far ikke var en særlig "rar mand".
Her er nøglerne.
-Det vidste jeg ikke. -Værelse 12. Hav en dejlig aften.
Jeg har også psoriasis.
På indersiden af hele låret.
-Hvis du også vil lave sjov om det. -Nej.
Og...
Jeg har ringorm omkring kønsorganerne. Ringorm, altså.
Har du hørt om "ring om kraven"? Jeg har det om pungen.
Prøv at være venligere over for folk.
Hej, mor. Det er mig.
Du har sovet i omkring et halvt år.
Jeg ved ikke, hvad der skete, da du faldt ned ad trappen...
Jeg har tænkt en del på mit liv siden da.
Jeg blev optaget på kunstskolen,
men jeg har meldt mig til krigen. Jeg rejser til Mellemøsten i morgen.
Du sagde, at man skal gøre en forskel.
Jeg gør mere, hvis jeg skaber fred der, end hvis jeg skaber kunst her.
Jeg elsker dig, mor.
Vi ses, når jeg kommer hjem igen.
Har du set Lisa? Hvor pokker er hun?
Lisa, hvor er du?
Kommer du ikke?
Ring til mig.
Shit, shit, shit!
Det er fremragende.
Det er faktisk strålende.
Strålende? Ingen har nogensinde sagt sådan om mine værker.
Det er de, Ashley. Og det er du også. Der er et lys omkring dig.
Der er måske en grund til det.
-Vil du fortælle mig om det der? -Gerne. Hvilket?
Det her.
Jeg har ikke set alle dine værker, men jeg er faldet for det her.
-En af mine favoritter. -Jeg overvejer at købe det.
-Jeg ved ikke, om jeg vil sælge det. -Alle malerier har jo en pris.
Okay, vi kan tale om det senere.
-Hvad er inspirationen bag det? -Af og til skal folk bare have tæv.
Det er som en hyldest til livet.
Jeg mener menneskets sjæl.
For at skabe noget, må man knuse de udslidte paradigmer,
der er i vejen for udviklingen. Det er dét, det handler om.
Det er dét, der er kunst. Det handler om at forandre verden.
Det er det i hvert fald for mig. Verden skal oplyses.
Sådan er det. Det er, hvad kunst er. Kunst handler om at forandre verden.
Du er en bedrager!
Værdiløst.
-Veronica? -I egen høje person, skat.
Stop!
Gå til side. Til side!
Det her er mit. Det her er mit!
Det her er mit!
Fremragende.
Hvad siger du så nu?
Op med dig!
Er det alt, du har?
Fanden tage dig!
Vil du have en til?
Fanden tage dig!
Vil du have en til?
Nu er det officielt. Krigen mod terror er slut nu.
Værnepligten virkede.
Vores mange soldater i Mellemøsten gav os overtaget, så vi vandt.
Resultatet er, at den vesterlandske kultur spreder sig som kudzu.
Folk i Mellemøsten ser Netflix.
De bruger sociale medier og spiser fastfood.
De bruger endda syre. Ikke det, man kaster i hovedet på folk.
Amerikanerne føler sig rolige og trygge for første gang siden 9/11.
Sikkerhedstjenesten har endnu en gang opdateret varslingssystemet.
De nye niveauer er følgende:
-Tryg, meget tryg... -Åh, herregud. Doktor!
...og intet i hele verden at bekymre sig om.
Jeg hedder dr. Jones og er læge på komaafdelingen.
-Komaafdelingen? -Jeg er specialist i komapatienter.
Det her kommer nok som et chok, men du har været i koma i to år.
-Hvad? -Koma i to år.
-Jeg er ikke med. -Du har været i koma i to år. Undskyld.
-Hvor skal du hen? -Jeg kommer, når jeg har mere tid.
-Men lad mig gratulere. -Gratulere?
Vi ville netop fjerne dit luftrør, så det var godt, at du vågnede nu.
-Luftrør? -Ja, du havde et. Til at trække vejret.
-Men havde I fjernet det... -Så kunne du ikke trække vejret.
-Hvorfor? -Du har ikke flere penge.
Beklager, men jeg skal skide. Jeg mener smutte.
-Er det her en spøg? -Nej, det er det ikke.
-Hvorfor grinede du? -Lægen pruttede.
-Hvor er Lisa? Hvorfor er hun her ikke? -Du er chokeret.
-Hvorfor sagde han, at pengene var væk? -Du har ligget her i to år. Det er dyrt.
-Jeg har en forsikring. -Den skal fornys hvert år.
-Hvorfor gjorde jeg ikke det? -Du var i koma.
-Men jeg må da have penge. -Nej, du mistede alt.
Hvad med Lisa? Hvor er mine malerier?
Hun solgte dem for at betale sygehuset.
Men hvor er hun nu?
Hvor er mit barn?
Mit barn...
Det gør mig ondt.
Det kan ikke være sandt. Sig, at det ikke er sandt.
Hold mig i hånden.
Du har været ved min side hele tiden. Det er pænt af dig.
Det er faktisk ikke sandt.
Hvad mener du?
Jeg skulle aflevere mine tegneserier i børneafdelingen
og så, at du lå her, så jeg tænkte: "Ashley er her. Jeg kigger ind."
Og så vågnede du.
Har du lavet en tegneserie?
Ja.
Er det ikke utroligt?
DE GLADE BLÅ KANINER
Den er blevet en stor succes. Folk over hele verden læser den.
Den skal faktisk blive til en Hollywoodfilm.
Ron Howard vil instruere den, men jeg vil hellere have David Lynch.
Veronica!
-Veronica! -Jeg er lige her.
-Er de her? -Nej, moster Charlie. Ikke endnu.
-De kommer. Jeg kan fornemme det. -Det ved jeg.
Fangarmene kommer op af jorden og udsletter alle fortabte sjæle her.
Ja, men tentaklerne er her ikke endnu.
Hvis jeg går bort, inden de kommer, så ved du, hvad du skal gøre, Veronica.
-Sig det, så jeg ved det. -Jeg begraver dig i haven.
Gør det. Så kan Gia fortære mig,
og jeg vender tilbage til jorden og genfødes som noget andet.
-Netop. Vores gode ven Gia. -Fangarmene kommer. De kommer.
Du er meget dygtig. Bare en fod foran den anden.
-Jaså, er det sådan, man gør? -Du minder mig om en, der lå her.
-Mine ben føles som linguine. -Jeg elsker linguine.
Du er meget dygtig. Det går rigtig godt.
-Bare lidt... -Nu er det nok.
-Du må ikke give op. -Det gør jeg ikke. Vi tager det i morgen.
Du er her ikke i morgen, Ashley. Du skal gå i dag.
-Hvorfor? -Fordi sygehuset skal give overskud.
Kom nu! Al dente.
Hej, mor. Det er mig.
Jeg er begyndt at tegne igen. Det er vigtigt at være kreativ.
Der er mange kunstnere i byen. Jeg nyder at være her.
Dejligt sted.
Ja, men det er ret lille. Jeg overvejer at købe noget i Bushwick.
Jaså? Tjener man så godt på tegneserier?
Jeg solgte rettighederne til Hollywood.
Jeg var meget heldig.
Jeg er glad for, at du lader mig bo her.
Det, der skete med dig, var frygteligt.
Du kan male i mit atelier. Du er nok snart på benene igen.
-Har du et atelier? -Ja, det er det atelier, som du havde.
Vil du have noget vand?
-Noget at spise? -Nej tak.
-Lidt mælk? -Ellers tak.
-Vil du have en ostesandwich? -Jeg vil bare sove.
DE GLADE BLÅ KANINER En serie af Sally Feldman
"Tag det roligt! Hjælpen er på vej!"
Det her er Sam.
-Har træerne navne? -Ja da!
Det her er Veronica, min niece.
Hils på Sam.
Hej, Sam.
Hun er rar.
Åh, du er så fin! Er det ikke en herlig dag?
Han er et godt træ.
Der er Bernie. Han er et egetræ. Sund og rask.
Det der er Hillary. Stærk, men en anelse upålidelig.
Der er Donald. Han er et svin.
-Ashley, det er bare nerver. -Ja, sikkert.
-Du skal bare ind i det igen. -Ja.
-Hjælp mig med at tegne mine serier. -Nej, det kan jeg nok ikke.
-Selvfølgelig kan du det. -Dine linjer er alt for... præcise.
-Jeg kan nok ikke længere. -Ingen sennep i den her.
De glemte senneppen. Jeg synes ikke om kalkun uden sennep.
Kaninerne i serien elsker sennep.
Det er... Det er så sødt.
Har du nået at læse den?
Jeg vil meget gerne læse den.
Ashley, vil du gøre mig en tjeneste?
Vil du gå ud og købe sennep?
Moster Charlie, jeg har lavet omelet.
Moster Charlie?
Så vågner vi.
Charlie?
Charlie, op med dig.
Vågn op!
-Der er du. Du sover som en sten. -Hvorfor gør du det? Det er irriterende.
-Du var så stille, at du virkede død. -Selvfølgelig var jeg stille.
Hvad tror du, jeg laver, når jeg sover? Gymnastik?
Det er en vidunderlig dag. Vi burde gå ud.
Hvile er godt for kroppen.
-Vil du tage livet af mig? -Nej da. Jeg er bare...
Hvorfor skal jeg stå op? Jeg forsøger at sove.
Jeg kom i tanke om, at det er Kips fødselsdag.
-Har du det godt? -Jeg skal ud.
Vil du købe sodavand?
Fandens.
Forbandede sodavand. Forbandet lort.
-Sally sagde, at du var her. -Jeg kan ikke tro, at du er her.
-Er det dit barn? -Ja, han er min.
Han hedder Ben.
Hej, Ben.
Han er meget smuk, og stor.
Jeg er ked af det, Ashley.
-Jeg vidste ikke, om du ville vågne igen. -Jeg ved det godt.
Jeg havde ingen penge. Jeg har stadig ingen.
-Jeg har mødt en. -Det var da godt.
Hvordan er hun?
Han er rar.
Den her er til dig.
Du vil hjem nu.
-Hvad er der i den? -Nogle ting, som jeg har gemt.
Det var godt at se dig.
Jeg skal gå nu.
Jeg er glad for, at du har det godt.
Ja, skat. Jeg ved det godt.
Hvorfor meldte han sig?
Jeg ved det ikke. Han troede, at han ville gøre en forskel.
Det er naivt. De slås for et ideal, men egentlig er det forsvarsindustrien.
De unge er så dumme.
Åh, jeg elsker det her.
Hans briller.
Vi bor i et samfund, som ikke værdsætter livet eller Jorden.
Kun penge. Voksne er så dumme.
Hvem skal vi henvende os til, hvis både unge og voksne er dumme?
-Børn? -Ja, børn. Netop!
Det kan du ikke mene. Jo, du gør da.
Ved du hvorfor? Så snart børn bliver født,
er de kun interesserede i livet,
Jorden og kudzu, og i at udvikle sig og vokse.
Kudzu er ukrudt.
Ashley?
-Nu skal du vågne. -Lad mig sove lidt til.
Du sover så meget, at jeg er urolig.
Nej, jeg er bare træt.
-Vil du sove i min seng? -Nej.
-Er jeg i vejen? -Nej, det er du ikke.
Føl dig som hjemme.
Jeg skal til atelieret, for jeg har en del arbejde at ordne.
Men vi ses, når jeg er hjemme igen.
-Sally. -Ja?
Undskyld, at jeg behandlede dig sådan.
Du behøver ikke undskylde.
Jeg var en dum kælling.
Ja, af og til, men det var faktisk motiverende.
Var det?
Ydmygelse kan hæmme nogle, men det fik mig til at arbejde hårdere.
-Så du hadede mig ikke? -Jo, det gjorde jeg da.
Men nogle gange er den bedste hævn succes.
Hvorfor hjælper du mig så?
Det gør jeg ikke. Jeg nyder at se dig sådan her.
Dit liv er slut, og du kan ikke male længere.
Du mistede din kæreste og dit barn.
-Hvad laver du her? -Vi har en del uløste konflikter.
-Hvor dramatisk. -Jeg mistede alt på grund af dig.
-Endnu mere dramatisk. -Det er sandt.
-Jeg mistede alt på grund af dig. -Du ser ud til at klare dig fint nu.
-Vil du have vand? Du ser udtørret ud. -Jeg kom ikke for at slutte fred.
-Hvordan fandt du mig? -Intuition.
-Den køber jeg ikke. -Jeg fulgte dit duftspor.
Jeg fandt din to år gamle busbillet.
Den køber jeg.
-Vi behøver ikke gøre det her. -Min sjæl er hærget.
Mit hjerte er fuldt af had.
Jeg har intet tilbage her i livet ud over at knuse dig.
Kom med ind, så laver jeg morgenmad først.
Jeg har ikke spist.
Så laver jeg en omelet. Du elsker jo omelet.
Du kunne huske det.
Kom nu.
Hvor gammel var han?
Han ville være fyldt 19 i går.
Mit ville have været to. Eller snarere halvandet.
Jeg ville have forhindret Kip i at melde sig.
Men det kunne jeg ikke, fordi jeg sov.
Syntes du ikke, at krigen var rigtig?
Jeg tænkte ikke på, om det var ret eller uret. Kun at vi blev rige.
Det satte mig på kortet.
Jeg savner virkelig at kunne købe ting.
Det her er godt, hvis man vil trække sig tilbage.
Jeg troede ikke, at jeg kunne bo så afsides. Jeg vil ikke bo i byen igen.
Føler du dig aldrig ensom?
Nej, faktisk ikke.
Det er min mosters hus. Hun sover der.
-Er hun her? -Hun kan sove fra dommedag.
Jeg er glad for, at hun er til. Hun er min sidste levende slægtning.
Vil du se min søn?
Gerne.
Han optog fimene til mig under krigen.
Sikke en gave.
Hej, mor. Håber du har det godt og er udhvilet. Det var en spøg.
Jeg mødte en pige for nogle uger siden.
Hun er smuk og vidunderlig. Vi er sammen og går ture.
Hun kan ikke tale engelsk, men jeg lærer hende det.
-Han er meget flot. -Ja, ikke?
Jeg var meget vred i lang tid.
Men disse her klip...
De har reddet mig.
Det er, som om han stadig er her hos mig.
Fandens!
Giv mig servietten.
Jeg skal tørre det.
-Fandens. Det virker ikke! -Veronica, det ordner sig.
-Det virker ikke. Du ødelagde det! -Det gjorde jeg ikke...
-Du har ødelagt det! -Det spiller jo.
-Du har ødelagt det. -Det var et uheld.
-Vandet løb ud... -Hvorfor havde du vand i nærheden?
-Det her er alt, jeg har, Ashley. -Du har vel en backup?
-Nej, det har jeg ikke. -Lavede du ikke en backup?
-Hvordan skulle jeg gøre det her? -Læg den op i skyen!
Jeg er i en hytte.
-Så du lavede ikke nogen? -Hvor mange gange skal jeg sige det?
Du giver mig skylden for din dumme fejl.
Giver dig skylden? Du har dræbt min søn igen.
Din so!
Fanden tage dig!
Op med dig, møgkælling!
Fanden tage dig!
Se på mig!
Genstart. Genstart.
ALLE VIDEOFILER GENSKABT
Jeg var på dette bjerg i går og tegnede dette landskab.
Det var så fredfuldt og smukt, at jeg ville vise dig det.
Jeg må hellere gå.
Vågn snart. Jeg elsker dig, mor.
Tekster: Torben Christensen